Er der ellers andet, Mr Roosevelt?
I denne uge, hvor valgfeberen stiger,
gav den demokratiske kongres en stor opbakning til deres kandidater
James M. Cox og Franklin D. Roosevelt.
Godaften, demokrater.
Tak fordi I kom.
Tak!
Tak, venner!
Det siges, at man nemmest slipper af med en mand
ved at få ham til at stille op som vicepræsident.
Spørg min fætter Teddy, om det var sådan, de slap af med ham.
Siger du, det var min skyld, at vi tabte?
Jeg siger, at republikanerne vil sidde otte år mere.
Det sørgede du og Cox for.
Men det er okay. Det giver dig tid og erfaring.
- Vi opstiller dig som guvernør. - I hvilken stat? South Dakota?
Meget morsomt, men jeg griner ikke. Vi har meget at gøre.
Først skal du vide, hvad de siger.
De siger, at FDR står for fjerkost.
At du er en letvægter, en dilettant uden synspunkter.
Nyder du at sparke til mig, når jeg ligger ned?
Det er det eneste tidspunkt, du lytter til mig.
- Hvorfor er du demokrat? - Louis.
Svar mig.
Det demokratiske parti er folkets parti. Jeg er en folkets mand.
Du er en Roosevelt. Hvad ved du om folket?
Det er for længe siden, vi sidst korresponderede.
Og det er modstræbende, at jeg afslår invitationen til at holde en tale.
Desværre ville jeg ikke kunne hjælpe børneforeningen,
særligt ikke hvis hensigten var at fremstå som
en gammel elev, der er god til at holde taler.
Hvad vil du have, jeg skal sige?
Tak, og hvis du spørger igen, skriger jeg.
Bed din mand om nogle råd.
Han er god til at holder taler, synes du ikke?
Det ville være godt for Franklins karriere at tage imod invitationen.
Mr Howe, vil du vente på min mand udenfor?
- På gaden, Mrs Roosevelt? - Ja.
Klokken er ikke engang 8.00, og fløjlshandskerne er taget af.
- Godmorgen, Babs. - Godmorgen.
- Goddag, Miss Mercer. - Godmorgen, sir.
Du er sent på den. Hvorfor lader du folk vente?
For så er de mere taknemmelige for at se mig, når jeg kommer.
- Hav en dejlig dag, Babs. - Skal jeg vente dig til middag?
Jeg skal til flådereceptionen i aften. Jeg kommer sent hjem.
Medmindre du har ændret mening om at tage med.
Vil du have, jeg tager med?
Tja ...
gør, hvad du synes.
Nej, tak.
Udmærket.
- Hav en god dag, Miss Mercer. - I lige måde, sir.
Lad os have en let dag, Louis. Jeg vil gerne være færdig klokken 17.
Er du bankmand? Du har et langt program.
Klokken 10 har vi et møde med repræsentanter fra Pittsburgh Stål.
- Hvad syntes jeg om det? - Du havde nogle problemer.
Jeg må hellere læse det. Stålarbejdere stemmer demokratisk. Næste.
- Frokost med minister Daniels. - Ærligt talt!
Han er din chef.
Hvad ellers?
- Hvad, hvis hun havde sagt ja? - Hvem?
Franklin, folk ved det. Du er nødt til at holde op.
- Jeg kan håndtere mine egne sager, Louis. - Ikke denne her.
Det er Washington DC, ikke Harvard-klubben.
Hvordan kan du være så skødesløs?
Du siger det, som om det er noget slemt.
Min elskede
- Grib den! - Kast til mig.
Her!
Jeg har tilbudt Franklin friheden.
Og jeg har accepteret.
Du kan ikke tilbyde ham friheden.
Jeg er forelsket i Miss Mercer, Mor.
Forelskelse er helt udelukket.
Hvorfor tror du, at mænd har elskerinder?
Pligt - pligten over for familien og karrieren.
Hvor tror du, at du skal hen?
Det er tydeligt, at min side af sagen er ubetydelig.
Kom tilbage, begge to.
Jeg ved ikke, om jeg skal hade eller takke dig.
For hvad?
For at tvinge mig til at se mit liv i øjnene for første gang.
- Jeg ville ikke såre dig, Babs. - Det vil du aldrig.
Du skøjter let hen over overfladen uden at skænke dine forpligtigelser en tanke.
Det må være en luksus.
Mor, jeg ved, det er meget svært ...
Skilsmisse vil afslutte din politiske karriere. Hvad vil du leve af?
Min båndlagte kapital.
Bliver du skilt fra Eleanor er der ingen båndlagte kapital.
Du er kommet så langt, chef - statsregering, vicesekretær i flåden -
fuldstændig ligesom din fætter Teddy.
Vi er på vej til Det Hvide Hus. Gør det ikke!
Frokost! Lige nu!
Spejdere, Louis? Næppe min valgkreds.
De har forældre. Desuden er de fotogene.
Franklin Roosevelt, det er en fornøjelse at træffe Dem.
- Velkommen. - Godt at se Dem.
- Er det, hvad du vil have, Louis? - Stil jer på række. Kom så!
Vi skal tage et billede. Klem jer sammen. I ser flotte ud.
Fine uniformer, gode retskafne unge mænd.
- Hvem vil klemme sig ind her? - Billede!
Kom så. Se på den flinke mand derovre. Så er det nu!
- Alle tiders. Okay, kom herover. - Perfekt.
Okay, drenge, så er der frokost. Vil De spise med?
- Naturligvis. - Udmærket.
- Lige der er fint. - Et det godt?
- Det ser godt ud. - Hvad hedder du, min dreng?
Storartet! Sådan.
- Et mere. - Okay.
Okay. Det kan jeg også.
Vil du holde mine briller? Mange tak.
Hvad har vi her?
Det er godt, men nu kan jeg ikke se. Nogen tog mine briller.
Det ved jeg, de gjorde ... Jeg har mine briller.
Er det sådan, jeg tager dem på? Jeg ved ikke ... Er det godt?
Pas på, her kommer jeg.
- Nej, du gør ikke. - Jo, jeg gør.
Hurra for erobreren!
Ikke så hurtigt!
I er nogle banditter! Jeg får ram på jer.
Prøv at se ... han er et naturtalent.
Jeg har jer ... I har rottet jer sammen imod mig.
I får mig til at løbe rundt efter jer.
Børn, der er middag om en halv time. I skal skifte tøj.
Kom, unger. I hørte, hvad jeres mor sagde.
Jeg skal nok få ram på jer.
Alle skal vaske sig.
- Franklin, hvad har du i ansigtet? - Ikke noget, Mor.
- Stå stille. - Chef, er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Det er en køn farve. Må jeg ...?
Jeg må se til middagen.
Udmærket.
Er du træt?
Af dig? Overhovedet ikke.
Hvorfor tager du ikke en lur før middagen?
Ja, kære.
Kan du tage min hånd?
Han har børnelammelse - polio.
Jeg vidste det.
Jeg troede kun, det ramte børn.
- Ikke nødvendigvis. - Hvordan fik han det?
Nogle mener, det er forbundet med forurenet vand. Men det er spekulation.
Det var besøget i den fordømte spejderlejr.
I er nødt til at se fremad, ikke tilbage.
Hvad er prognosen?
Hans benmuskler er meget beskadigede.
Jeg vil mene, han bliver lam fra taljen og ned.
- Åh gud. - Og børnene?
Hvis de ikke har symptomer nu, er de blevet skånet.
Så må vi tænke på de lyse sider.
I må være beredt.
En dyb depression følger efter sådan en alvorlig sygdom.
Det liv, han var vant til, er forbi.
Han har det lidt bedre i dag.
Nu hvor politik er udelukket, kan han være hjemme hos mig.
Men hvad ville det være for et liv?
Jeg har lejet et kontor i centrum. Han kan stadig praktisere jura.
- Hvorfor har du gjort det? - Han behøver det.
- Han kan have en karriere. - En mand så stolt og livlig som Franklin?
Han ender med at blive såret.
Og De, Mr Howe,
er opslugt af fantasien om en politisk fremtid for min søn.
Er der intet, De ikke vil gøre for at beholde Deres job?
Det er ikke fair.
Hvad er det for et liv at blive ynket og stirret på?
Hvad er det for at liv at være skjult?
Jeg ved, at du tror, at det, du foreslår, er det bedste,
- men det vil kun gøre det sværere. - Jeg ved, hvad der er bedst. Jeg er hans mor.
Ja, og jeg er hans kone.
Mr Roosevelt.
Mr Roosevelt, der er en storm på vej. Den er vist slem.
Vi er nødt til at få Dem af båden.
Kom, lad os få Dem op.
Mine herrer, efterlad mig her.
Lad havet opsluge mig. Begravelse til søs ...
perfekt for en flådens mand.
Tak.
Kom så.
Forsigtig. Har du ham?
- Kom så, sir. - Har du ham?
Jeg undgår altid Florida i regnsæsonen.
- Intet brev eller telegram. - Hvorfor? Ville du have svaret?
Hvad fanden laver du her?
Det er også rart at se dig.
Flotte bakkenbarter. Du ligner Chester Arthur.
Det er Mr Howe.
Han bliver søsyg ved synet af en båd,
så han er glad for, den bliver ødelagt nu.
Drenge, jeg må tale alene med Mr Roosevelt.
Find et sted at spise morgenmad.
- Her er en femmer. - Mange tak, Mr Howe.
- Tusind tak. - Tak, gutter.
Okay, kom så.
Du er altid gavmild med mine penge.
Du mener din mors penge, ikke?
Har Mor finansieret denne udskejelse? Din rejse er spildt.
- Det var Eleanors idé. - Hvad skulle det være?
Skinke og spejlæg. Hvad vil du have, chef?
- Ikke noget. - Han vil have det samme.
Der er nogle stykker fra dine børn.
Jeg kan stadig læse.
Din kone ønsker, du kommer hjem.
Hun er bekymret. Jeg er bekymret.
Hvad skal dette liv på en båd føre til?
Føre til? Ingen ser mig, og jeg ser ikke dem.
- Sig ikke det. - Vil du have noget?
Alle venter på, at du kommer hjem.
Børnene længes efter at se dig.
- Virkelig? - Ja.
Hvad er det?
George Foster Peabody.
Han ejer et feriested på landet i Georgia af investeringsmæssige årsager.
Hot Springs eller sådan noget.
Han påstår, at en lammet dreng svømmede i vandet og kunne gå igen.
- For guds skyld! - Nej, hør nu lige.
"Det høje magnesiumindhold i de naturlige kilder vil holde alle oppe."
"Selvom det ikke er et feriested for svagelige,"
"er De meget velkomnen til at komme uden for sæsonen."
Jeg er kun velkommen uden for sæsonen.
- Mr Roosevelt, vi har en dårlig nyhed. - Hvad?
Det er båden. Den er slemt medtaget.
- Hvor slemt? - Det bliver et stort arbejde.
Den kan være klar til foråret.
Måske er det held i uheld, Mr Roosevelt.
- Jeg har hjemve. - Jeg bliver syg ved tanken om mit hjem.
- Tak, drenge. - Det var så lidt, sir.
Lad os se det brev fra Peabody.
- Det kan ikke være dit alvor. - Hvorfor ikke mirakelvand?
Jeg har drukket olie fra abekirtler, jeg har fået elektrisk stød
og har hængt med hovedet nedad. Det her lyder helt fredeligt.
Jeg kan ikke forestille mig dig ude på bøhlandet i Georgia.
Hvor forestiller du dig mig så?
1600 Pennsylvania Avenue.
Præsident? Louis, jeg kan ikke gå på toilettet
uden et hold hjælpere, der trækker mine bukser ned.
Giv det lidt tid, så afprøver vi det.
Der er en grund til, at man siger, en mand stiller op til et valg.
Jeg tager til Georgia.
James klarer det meget bedre, nu hvor Elliott også går på Groton.
De har lagt deres uoverensstemmelser bag sig og er blevet et rigtigt team.
De er to alen af ét stykke.
I sidste uge var de begge på sygehuset med den samme forkølelse.
Men uanset hvilke fremtidsplaner jeg foreslår Anna,
om det så er college eller kotillon, afviser hun det.
Vil du tale med hende? Hun vil lytte til dig.
Vil du?
Ja, naturligvis.
Vi ses i morgen.
Er det en vigtig person?
- Det kan man sige, Lionel. - Hvem?
En Mr Roosevelt.
- Teddy? - Nej, han er død.
Tom, din gæst har brug for hjælp.
Vi får brug for nogle stærke mænd til at bære ham.
- Gå over i stalden ... - Hent Collier-drengene.
Velkommen til Warm Springs, Mr Roosevelt.
Goddag. Tak. De må være Mr Loyless.
- Kald mig Tom, Mr Roosevelt. - Så må du hellere kalde mig Franklin.
- Og det er min kone. - Kald mig Eleanor.
En fornøjelse. Jeg kan se, I har mødt Roy og Pete.
Der er en kuffert og en stol med hjul, Mr Loyless.
- Vi henter en vogn. - Vi har en vogn, sir.
Smuk egn.
Hvor længe har du bestyret hotellet?
Ikke særlig længe.
- Er her ingen asfalterede veje? - Nej.
I får det meget privat her.
Soveværelserne er ovenpå,
inklusive en smuk suite til dig og Mrs Roosevelt.
Der er kun nogle få gæster nu, for det er uden for sæsonen.
- Jeg håber at lave forbedringer ... - Jeg kan ikke bo her.
Dette sted er en ruin.
Se på den lyse side. Du vil tilbringe det meste af tiden i vandet.
Hør, det er svære tider ...
Svære tider? Dette sted burde rives ned.
Ja, det er sandt. Vi har set bedre dage.
Men det formoder jeg også, at du har.
Jeg vil gerne køre dig tilbage til stationen nu,
hvis det er, hvad du ønsker.
- Min mand er bekymret ... - Brand.
Jeg er meget bange for ildebrand.
Jeg kan ikke komme ud, hvis jeg er ovenpå.
Naturligvis.
Vi har andre muligheder.
Holdt!
Det er en af vores større hytter.
Dem tager vi os af.
Vi bringer alt indenfor, Mr Roosevelt. Den dér først, Pete.
- Kom indenfor. - Der er i det mindste god udluftning.
Det er stuen. Køkkenet er den vej.
Hvor skal jeg stille dem?
- Tja ... Er der et soveværelse? - Naturligvis, denne vej.
- I soveværelset. Tak, Roy. - Det var så lidt, sir.
Den unge mand virker kompetent.
Vil du spørge ham, om han vil være min kammertjener?
Hvorfor spørger du ham ikke selv?
- Det er galskab. - Utvivlsomt.
Franklin, fortæl mig, hvorfor vi er her.
Det er ganske simpelt for vandets skyld.
Kommer du?
Vil Mrs Roosevelt gerne svømme?
- Mrs Roosevelt kan ikke. - Okay.
Så er vi her. Den lave ende.
Vi har en lidt dybere ende herovre, hvor du skal begynde.
Og det er den utrættelige tante Sally.
- Tante Sally? - Goddag, sir.
Tante Sally, det er Mr og Mrs Roosevelt.
- Goddag. - Jeg har håndklæder til Dem.
Dem tager jeg.
De vil føre dig ned i vandet.
Okay, forsigtigt.
Okay, sir. Har du ham, Pete?
Og ... op!
Sådan. Forsigtig, Pete.
Ned. Okay.
Kom så. Lad os komme op af bassinet.
Børn!
Vær ikke næsvis. Kom så.
Mineralindholdet gør vandet mere oppebærende.
Den lamme dreng, der svømmede her, kunne gå i vandet.
Jeg kan ikke engang stå!
Jeg kan ikke engang stå.
Ikke endnu.
Men det kommer du til.
Tak, Tom.
Det er simpelthen uspiseligt.
Det er ikke særlig godt, men det er ... gådefuldt.
Hvad i alverden tror du, de har hældt over oksekødet?
Eller er det pungrotte?
Du vil blive.
Ja.
New York har de bedste læger og hospitaler i landet.
Jeg behøver noget nyt.
Det handler ikke om at få det bedre, vel?
Du vil ikke komme hjem.
- Du vil ikke bo sammen med os. - Jeg nægter at være en byrde.
Du er ikke en byrde, du er min mand.
Jeg vil tilbyde dig den frihed, som du engang så storsindet tilbød mig.
Du har altid kun kendt din pligt over for mig
og en politisk karriere, som ikke eksisterer, medmindre jeg kan gå.
Du har været ...
eksemplarisk.
Nu fortæller jeg dig,
at du er fri til at gå.
Jeg vil ikke have frihed.
Jeg vil have et ægteskab.
Jeg vil have et liv med dig.
Babs, jeg kan ikke forestille mig, hvad du tror, det liv bliver.
Jeg skal ikke forestille mig noget.
Det er op til dig.
Af sted!
Tak fordi du kom forbi, Mr Howe.
Jeg tænkte, du ville se et venligt ansigt.
Hvordan har han det?
Han nyder vandet.
Jeg er bange for, vi har mistet ham.
Værsgo.
Tilgiv mig, Mr Howe.
Synes du ikke, det er på tide, du kalder mig Louis?
Måske har vi tacklet det helt forkert.
Han er dernede for at være alene. Lad os give ham, hvad han vil have.
- Vi skifter fokus. - Til hvad?
Til dig.
Et mystisk anstrøg, Tom.
Bare en soupçon, en af dem.
Værsgo, prøv den.
Skål for dit ...
- mineralbassin, eller hvad du nu kalder det. - Warm Springs.
Er den for stærk?
Faktisk ...
er det den mest rædsomme martini, jeg nogensinde har smagt.
Er du altid så ligefrem, Tom?
Jeg tror ikke, jeg har smagt noget så ækelt før,
martini eller noget andet.
- Alle kan lide mine martinier. - Det er bare noget, de siger.
Har du en familie, Tom?
Jeg havde engang en kone.
Men hun er borte nu.
Fortæl mig mere om, hvad den dreng gjorde, tante Sally.
Først svømmede han over til den anden side af bassinet.
Lige dér. Så rettede han sig op.
Og før han vidste af det,
- stod han. - Hvis blot det var så let.
De gør det svært.
Svøm over til den anden side. Tag fat i den!
Javel, ma'am.
Nu skal De huske, hvordan De gjorde.
Jeg står.
Skål for at stå på sine egne to fødder.
Tak, Tom. Er du klar over, at dette kildevand kan være kuren?
Om seks måneder kan jeg måske gå igen.
- Godaften, folkens. - Lionel.
Cocktail, Lionel?
- Det går ikke, jeg arbejder for regeringen. - Så meget desto mere grund til det.
- Det er sent at bringe post ud, ikke? - Ikke for mig.
Jeg har en hel pakke udklip til dig. Fra en Mr Howe.
New York Times, Journal Of America og alle mulige andre.
Din mor vil vide, hvornår du kommer hjem.
Hun siger, der er svømmebassiner i Hyde Park.
Hun er rasende.
Det er ikke alene uhøfligt at læse folks post, det er ulovligt.
Sheriffen er ligeglad. Han kan lide, jeg læser hans post. Så sparer han tid.
Og en masse folk her kan ikke læse, så ... det er en offentlig service.
Forbløffende. Tak, Lionel. Her er to, der skal sendes.
Miss Missy LeHand ... hvem er hun?
Hvis du absolut vil vide det, er hun min personlige sekretær.
Jeg beder hende komme herned, hvis det er i orden.
Jeg havde nær glemt det! Du har fået det sødeste brev fra din kone.
Hun skal holde tale i Kvindernes Stemmeforening.
Giv mig det.
Hun vil holde navnet Roosevelt i live.
I det mindste til han begynder at gå. Jeg må hellere komme videre.
Godaften, Lionel.
Det ligner slet ikke Eleanor.
Store forsamlinger skræmmer hende.
Vi står over for en katastrofe.
Jeg tager det fulde ansvar, hvis du besvimer.
Nu er hun her, Mrs Franklin Roosevelt.
Tak.
Goddag.
Jeg er glad for at være inviteret herhen i dag.
For ofte ...
For ofte bliver store beslutninger truffet
og tager form i instanser, der kun omfatter mænd.
Så det bidrag, kvinder kunne yde til politik,
bliver affejet uden videre.
Det er en fejl.
Jeg tror, det er derfor, at jeg ...
har så svært ved at give udtryk for mine egne tanker her i dag.
Jeg bliver mindet om ...
hvad nogen engang sagde om at kigge på en elefant.
Det er umuligt at se en hel elefant fra ét sted.
Man er nødt til at gå rundt om den.
Hvis vores valgte ledere virkelig skal være effektive,
må de lære at se ud over det, der er lige foran dem ...
at se hele elefanten.
Og til det har de brug for vores hjælp.
- Det var meget bevægende, Mrs Roosevelt. - Tak.
Foreningen for Børns Velfærd kunne bruge én så engageret som Dem.
De må overveje at blive vores talskvinde.
- Det ville være en ære. - Vidunderligt.
Tre ...
fire ...
fem.
Jeg gik fem skridt i dag!
Tillykke, Franklin.
Jeg har hørt, at en lokal journalist vil skrive en artikel om dig.
Det bliver sikkert ikke til mere end en tynd provinsiel artikel,
men det kan give hotellet gratis omtale.
Jeg er næppe nyhedsstof nu om stunder. Hvorfra ved han, at jeg er her?
Det er en lille by. Rygtet spredes.
Okay, jeg kender fyren. Jeg gør ham en tjeneste.
Jeg har selv været journalist.
Har jeg i al denne tid talt med en avismand?
Jeg er det ikke længere. Jeg fik problemer i Atlanta.
Nogle af mine ledere
fornærmede en lokal borgergruppe ...
så jeg måtte holde lav profil et stykke tid.
Mener du Klanen?
- Du godeste, Tom! - Det kastede mig i Mr Peabodys
godgørende arme, og han gav mig dette job.
Det forklarer et par ting.
Jeg kunne ikke begribe, hvorfor en mand som dig bestyrede denne ...
Rottefælde?
Jeg ville sige ruin, men rottefælde passer fint.
I 1920, da du stillede op som vicepræsident ...
Jeg kan ikke tro, at dine læsere er interesseret i gamle historier.
Cox og jeg tabte valget stort.
Det var kun nogle få år siden, Mr ...
Det er vandets ekstra mineraler samt varmen, der gør forskellen.
Ved 32 grader kan jeg træne mine muskler i timevis uden at fryse.
Som vicesekretær i flåden under 1. Verdenskrig ...
Jeg glemte én ting mere, du er nødt til at skrive ned.
Dårligt blodomløb er et kronisk problem for folk i min tilstand.
Tror du, det kunne være en kur?
- Det ved jeg ikke. - Men du er forhåbningsfuld?
Ja.
Ja, det er jeg.
Tak.
ELEANOR ROOSEVELT TALER FOR KVINDERNES STEMMEFORENING
Derfor bør der udformes et spørgeskema,
så vi kan høre fra alle delegerede,
hvordan vi i 1928 kan præsentere en mere forenet front.
- Venlig hilsen, Franklin Roosevelt. - Glimrende.
- Skal det postes i dag? - I morgen er fint.
Udmærket.
- Send en kopi til Louis, Missy. - Javel, sir.
- Er De sulten, Mr Roosevelt? - Egentlig ikke.
Hvem skriver De til hver morgen?
Til forskellige folk, jeg kendte i politik, hvis de nogensinde vil have mig tilbage.
Så De er klar, når Deres ben bliver gode igen?
Lige præcis.
- Undskyld, er De Mr Roosevelt? - Ja, hvem er du?
Mit navn er Benjamin Pendergast.
Kom ind, Benjamin Pendergast.
Jeg er kommet for at høre, om De vil tale
ved skolens afslutningsceremoni i år. De er jo så berømt.
Det var godt nok sørens.
FRANKLIN ROOSEVELT VIL SVØMME SIG RASK
- Er De ledig? - Bliver du student?
Nej, sir. Jeg er rektor.
Jaså.
Sæt jer ned. Fald til ro, børn.
Nu hvor vi alle er her, skal vores afgående elever ønskes tillykke.
Hørt, hørt.
Jeg vil gerne præsentere en meget speciel gæstetaler.
Mr Franklin Roosevelt.
Tak, mine venner.
På Groton, hvor jeg tog min studentereksamen,
opfordrede vores elskede rektor
sine studenter til at træde ind i det offentlige.
Jeg valgte at tage min bachelorgrad på Harvard ...
og min kandidateksamen i jura på Columbia.
Jeg fulgte min rektors råd og søgte at gøre karriere i det offentlige.
Men omstændigheder uden for min kontrol ...
har gjort det ...
meget svært.
Jeg har holdt mange taler i mit liv,
og jeg ved ikke, hvorfor jeg har så svært ved at holde denne her.
Åh gud!
Så du, hvordan de kiggede på mig?
- De var glad for, du kom. - Du skal ikke patronisere mig.
Du skal ikke patronisere dem.
De folk går i seng på halvtom mave.
De kan slet ikke bekymre sig om dine ben.
Fryser De ikke, Mr Roosevelt?
Mr Roosevelt, De bliver forkølet.
De må tale med ham, Mr Loyless. Han vil ikke lytte til os.
Franklin, vi må tale sammen.
Normalt lukker vi på denne tid af året,
og personalet tager hjem under højtiden.
Javel.
Bedstemor Delano bragte den hele vejen fra Kina.
- Hvor er den smuk, Bedstemor. - Tak, kære Anna.
Har du været i Kina, Far?
Kina, Elliott? Nej. Kun din bedstemor.
- Johnny, kom og hjælp os med at synge. - Jeg vil ikke.
Hun vil synge igen, og du skal synge, uanset om du vil eller ej. Syng!
Vi kender den her.
Der var et utrolig stort fremmøde i dag.
Louis siger, der var over 200 tilskuere.
Det er alle tiders, Babs ...
Rolig, jeg har fat, sir.
Og du undrer dig over, hvorfor jeg vil tilbage til Georgia?
Det er for at undgå folk, der kigger på mig, som du lige gjorde.
Tror du virkelig, at vandet hjælper?
Tal ikke til mig, som om jeg er et barn, du vælger dine ord så omhyggeligt.
- Hvordan skal jeg tale til dig? - Som før i tiden.
Tal til mig som før i tiden.
Det kan jeg ikke.
Du ser herrens ud.
Vi så dig ikke på stationen.
- Tom, er du okay? - Det er bare mavesår.
Jeg kan ikke spise noget, jeg kan lide mere.
Min far havde mavesår.
- Pokkers irriterende. - Ja, det er de.
Tak, Pete. Tak, Roy.
- Skal vi tage en svømmetur? - Hvorfor ikke?
Vi har nogle nye gæster. Nogle betaler, andre gør ikke.
Hvad i alverden er det her?
Dit interview blev syndikeret over hele landet.
De er kommet for at se dig.
Sir, jeg er kommet fra Minneapolis bare for at give Dem hånden.
Jeg er fasttømret til denne stol, så jeg laver ikke meget andet end at læse aviser
og leder efter noget, der kan give mig håb om,
at der er bare den mindste chance for, at jeg kommer til at gå igen.
Jeg ...
Undskyld mig et øjeblik, Mr Doyle.
- Er alt i orden? - Naturligvis, alt er fint.
Jeg vil ikke deltage i det her. Jeg kommer for at få fred.
Det er ikke dit personlige kurbad. Jeg har en forretning.
Nemlig. Du har en forretning.
- Ingen beder dig om noget. - Selvfølgelig gør de det.
Ved du, hvad det krævede af dem at komme?
Det vedkommer ikke mig. Jeg vil være alene!
Åh gud.
- Du er bange for dem. - Bange? Hvad ...?
Du ser på dem med den samme afsky og medynk som alle andre.
- Vær ikke latterlig! - Du vil ikke være iblandt dem,
for det ville gøre dig til en af dem, ikke sandt?
For fanden da! Flyt dig!
Flyt dig, for pokker!
Lige til tiden. Hvad siger De så?
Værsgo.
Bullochville, fem minutters stop.
KUN FOR HVIDE
- Venter du nogen? - Ja, jeg gør.
Undskyld, jeg leder efter en ung mand ved navn Botts.
- Det ved jeg ikke noget om. - Fred Botts?
Jeg tror, han sidder i rullestol.
- Krøblingen. - Et øjeblik.
- Han er i bagagevognen. - Bagagevognen?
Fred? Det er okay.
Du er i Warm Springs. Du nåede frem.
Kom så.
Det skal nok gå, min dreng.
Det er jeg ked af, Mr Roosevelt.
Konduktøren ville ikke lade mig køre i passagervognen.
Hvornår fik du sidst noget at spise?
- Jeg spiste i Knoxville. - Knoxville må have været for to dage siden.
- Roy, bær ham hen i bilen. - Ja, sir.
Hvem ville dog lade et barn køre i bagagevognen?
Du kunne have slået den dreng ihjel!
Han havde polio, det smitter sikkert stadig.
Afvis mig ikke, fordi jeg sidder i denne stol.
Kan du komme væk! Du har haft polio.
Uvidende skiderik! Hvis jeg kunne, ville jeg rejse mig op
og låse dig inde i bagagevognen, så du kunne se, hvad du synes om det.
Få den tosse væk!
Skøre skid!
- Hvor er det nærmeste hospital? - I Atlanta.
- Hvad med en læge? - Tættere på, men ikke meget.
Lad os tage hjem.
Hvor mange kan betale?
Færre end halvdelen.
De skal bo i hytterne, ikke i hovedbygningen.
Sådan er det nødt til at være.
Hvad mener du?
Der har allerede været klager.
Det er begyndelsen af sæsonen, Franklin.
Jeg har stamkunder, der er kommet i årevis. De fleste er ved godt helbred.
De truer med at checke ud,
for de frygter at få polio.
Ved de ikke, at når feberen går væk, så smitter vi ikke længere?
Jeg er nødt til ...
at bede jer om ikke at bruge bassinet om dagen.
Jeg vil prøve at afse tid til jer senere på dagen.
Og det vil ikke længere være muligt ...
for jer at spise i middagssalen.
Men jeg lover at finde et passende alternativ.
Vil de ikke spise sammen med os?
Selvfølgelig kan vi finde anden indkvartering til dig.
Det er ikke nødvendigt.
- Tak. - I har stadig brug for en læge her.
- Til Fred? - Til alle.
Kære Babs, det er blevet meget anderledes, efter jeg er vendt tilbage.
Jeg har påtaget mig ansvar, som hverken min uddannelse
på de højere læreanstalter eller i politik kunne have forberedt mig på.
Jeg har set krigsofre, men jeg har aldrig set det her før ...
lidelser så snigende, så stille,
at det ryster min sjæl.
- Hvornår kan jeg svømme? - Snart.
Når du er lidt stærkere.
Når jeg sover, kan jeg stadig gå i mine drømme.
Det kan jeg også.
Hvor længe er det siden, at du gik?
Ni år. Jeg havde lige lært at cykle.
Efter jeg blev syg, sagde min mor ...
Hun var sikker på, at cyklen forårsagede det.
Solgte hun den?
Hun tog den ud bagved og skød den.
Sådan, folkens. Kom i vandet.
Og hvem er den næste yndige unge dame?
Glimrende, Daisy. Kom bare i. Vær ikke bange.
Vær ikke bange, folkens. Kom bare i.
I skal se, at magnesiummet i vandet
vil holde jer oppe. Så vi går alle sammen i.
- Det inkluderer dig, Mr Bronx. - Okay.
Jake Perrini, Bronx, New York.
- Roy, sir. - Goddag.
Ja, denne vej.
Kom nu, jeg bider ikke.
Det er mægtigt, sir.
- Dig? - Pete, sir.
Tag fat i kanten af bassinet, find jer godt til rette,
og så bevæger vi alt, hvad vi kan.
Gider I hive mig op af den her tingest?
- Det har været en lang tur. - Gør jeres bedste.
Det er en fornøjelse, sir.
Det er meget lettere her end på landjorden. Flot klaret!
Ja, sådan. Flot klaret, Daisy.
Vent, vil I gøre mig en tjeneste mere?
- Gider I kaste mig i? - Kaste dig i, sir?
Jeg vil være luftbåren.
- På tre. - Ser I det?
En ... to ...
Flot klaret, Jake.
Man vil ikke kunne se forskel.
Vil du prøve den lemonade?
Sådan.
Har du en reservation?
Uanset om det er derude eller herinde,
så garanterer jeg dig, at maden smager ens - ganske rædsomt.
Min kære Franklin, jeg har også kastet mig ud i
en ganske usædvanlig oplevelse.
Overalt, hvor jeg befinder mig, har folk voldsomt brug for hjælp.
Det ville være overvældende, hvis jeg ikke troede på, at det er muligt at hjælpe.
Louis' seneste genistreg er at gøre mig mainstream.
Han sagde, du ville vide, hvad han mente med det.
Jeg håber, dit arbejde er tilfredsstillende for dig
både i hjerte og sind. Din elskede Eleanor.
Ja, sådan, Fred!
Kom så, Fred.
Så er vi her.
- Tak for liftet. - Ingen årsag, ma'am.
Tag ham, Roy. Lad ham ikke intimidere dig.
Vil du rykke?
Øjeblik, sir. Jeg ventede på dig før.
Sådan, ryk kongen.
- Ryk kongen. - Det var ikke et lovligt træk.
- Jo, det er, sir. - Du taber, Doc.
Doc? De er Franklin Roosevelt, ikke?
- Måske. Er De advokat? - Nej.
Så kald mig Doc Roosevelt. Undskyld mig et øjeblik.
Værsgo, tag den.
Hvordan kan jeg hjælpe, Miss ...?
Mahoney. Helena Mahoney.
Jeg er fysioterapeut.
- De aner ikke, hvem jeg er, vel? - Skulle jeg det?
Jeg sendte Dem et brev, efter jeg så Deres artikel. Læste De det ikke?
Jeg kan forsikre Dem om, det blev læst, men nok ikke af mig.
Han er åben lige der.
Det er han søreme også! Tak.
Jeg har studeret effekterne af fugtig varme på poliopatienter.
Jeg mener, at gentagen fysioterapi i varmt vand ...
- Kan hjælpe med at opbygge kræfter. - Ja.
Jeg er nået til den samme konklusion.
Ingen ramper, intet rindende vand, ingen læger ...
Jeg formodede, det var et genoptræningscenter.
Tro ikke på alt, hvad De læser.
Jeg er vist kommet under falske forudsætninger.
Velkommen i klubben.
- Skub mod min hånd. - Jeg prøver.
Okay.
Giv mig den gode nyhed først.
Din gluteus maximus er bedre, end jeg havde håbet.
- Det vil være en fordel. - Det må komme af at sidde så meget.
Jeg mener det. Dit højre ben kan bevæge sig lidt ved låret.
Det er godt, for så kan vi bruge det, når vi skal udvide din hofte,
bøje dit knæ og rotere din tibia.
Skal jeg kunne gå på én side?
Måske kan vandet opbygge styrke, jeg ikke kan se endnu.
Men for at gøre det skal du svømme i vandet det meste af dagen,
ikke i den begrænsede tid, du har nu.
Hvorfor skal dette sted sørge for nogle få raske folk,
når det kunne være åbent hele året for poliopatienter?
Der er virkelig behov for dette sted, Tom.
Under den sidste epidemi fik over 16.000 folk polio alene i New York.
Du har vist sat dig ind i sagen.
Bare der var mere læsestof - der er skrevet utrolig lidt om det.
Tænk, at én som Fred, der har sådan et livligt sind, er sat til side.
- Det er en frygtelig skam. - Hvor stort er området?
Omkring 485 hektarer. Hvorfor?
- Jeg vil købe det. - Nej!
Det ville være en pokkers god investering.
Investering?
485 hektarer er nok til to hoteller.
Det ville koste mange penge. Alt dette land ...
istandsættelse af hotellet, ramper. Mange folk kan ikke betale.
Men tror du, at gamle Peabody vil sælge?
- Han vil sælge. - Hvorfor er du så sikker?
Har du set dette sted?
Ja, jeg holder stadig.
Dav, Peabody. Din gamle skurk.
Ja. Du gætter aldrig, hvorfor jeg ringer.
Okay, mine herrer, hendes skinner er låst op.
- Woodhall, det er Eloise. - Hej.
Du skal samle hende op og anbringe hende i den stol.
- Ja, ma'am. - Forsigtigt.
Glimrende.
- Pas på skinnerne. - Ja, ma'am.
Du er let som en fjer, jeg kan dårlig nok ...
Jeg ...
Jeg var balletdanser.
Det var alt, hvad jeg havde drømt om.
- Og så ... - Miss Mahoney!
Vi har nogle nye ansigter.
God nyhed ...
Jeg gennemsøgte billardsalen. Det er mine portører.
- Velkommen, portører. - Goddag, sir.
- Goddag, Eloise. - Goddag, Mr Roosevelt.
Vil du fortælle dem den gode nyhed?
Det er ikke afgjort,
men på godt og ondt
kigger I sikkert på den nye ejer af dette gudsforladte sted.
- Tre. - To.
Polio er en underskudsforretning, men det er ingen grund til ikke at købe stedet.
Jeg køber det, tag ikke fejl af det.
- En. - Godt for dig, Doc.
Doc, hvis jeg må spørge,
hvordan skal folk så betale for de ydelser, I tilbyder her?
Folk med polio har svært nok ved at få det til at løbe rundt.
Drengen siger noget, Franklin.
Ikke alt i denne verden skal handle om profit. Jeg melder pas.
- Pas. - Pas.
25.
Jeg ser dine 25 og hæver med 25.
- Kom nu, natten er stadig ung. - Det er 25 cent, ikke 25 dollar.
Lad ham ikke gå dig på, han er en nærig rad.
Det er for dyrt for mig.
- Jeg trækker mig ud. - 25.
Du har bare at have noget.
Tag dem. Jeg bluffede.
Du skal give, Franklin.
- Godnat, alle sammen. - Godnat, Tom.
Bedre held næste gang.
Mine herrer, vi spiller poker,
og syverne er jokere.
- Syverne er jokere. - Igen?
I kan gå ad helvede til.
Tom, hvor tror du, at du skal hen?
Jeg tager til Ashville for at besøge mine forældre.
Jeg kan ikke klare det uden dig. Vi er kun lige begyndt.
Dig. Du er lige begyndt.
Ikke mig.
Jeg har kræft, Franklin.
Det har spredt sig overalt.
Jeg bringer dig til de bedste læger. Vi tager til Atlanta lige nu.
Jeg har været hos de bedste læger.
Da du var i New York, åbnede de mig op for anden gang.
Jeg vil bare dø i den seng, jeg blev født i.
Du vil gøre store ting.
Dette sted har en identitet nu ...
et mål.
Det har dig.
- Pas godt på dig selv, Roy. - Må Gud være med Dem, Mr Loyless.
Du ynkede mig aldrig.
Tak for det, Tom.
Tværtimod ...
jeg misunder dig.
Held og lykke.
Han vil bruge hele sin båndlagte kapital på at købe den spedalske koloni.
Franklin har inviteret Louis og mig til at se det arbejde, han har udført.
Arbejde! Lege i et bassin dagen lang,
klatte sin fødselsret væk på en flok leflende fremmede.
- Det er din skyld. - Hvabehar?
Du har forkælet ham. Og det er resultatet.
Forkælet ham? Har jeg forkælet ham?
Han er en voksen mand, der træffer sine egne beslutninger.
- Men han behøver ikke købe det. - Hvis det er nogen trøst, er jeg enig.
Jeg er også imod det. Det vil tage det meste af hans tid.
- Så er det afgjort, vi siger nej. - Nej, det er ikke afgjort.
Vi må høre, hvad han har at sige. Louis og jeg må se det arbejde, han har udført,
og så drøfter vi det alle sammen.
Og så siger vi nej.
- Måske har jeg undervurderet dig. - Måske har du det.
Okay, løft dig op. Hun hjælper dig op på dine krykker.
- Godmorgen. - Det er Toms bil.
Jeg var lige så ked af det som alle andre over at høre, at Mr Loyless gik bort.
Bare han kunne have set det her.
Hvad taler du om?
Mr Loyless bad mig komme, og han sagde:
"Hent bilen. Du skal lave den til Mr Roosevelt."
- Pete, jeg kan ikke køre bil. - Det kan du nu. Jeg vil lære dig det.
Det her er din bremse.
- Okay. - Den herovre er din speeder.
Hold da ferie, der er håndstyring.
Den er storslået.
Du skal skubbe blidt til speederen, ellers kører den i ryk.
Du er ikke klar til at køre den endnu. Du skal ...
- Jo, jeg er! - Okay!
Pas på, Roy!
Det er noget andet end Grand Central Station.
FARVEDE
Der stod i telegrammet, at nogen ville hente os.
Deres vogn venter, min frue.
Hvornår har du lært at køre den?
Tirsdag.
Goddag, Mr Roosevelt.
Jeg glæder mig til at vise jer rundt. Jeg kører ad bagvejen.
Der er ramperne, en meget eksklusiv indgang.
Vores raske gæster er grønne af misundelse.
Der skal være en lille skole.
Mange af børnene er udelukket fra de lokale skoler på grund af deres svagelighed.
Vi skal også have et smedeværksted, så vi kan lave skinner her.
Jeg fandt en vidunderlig lokal mand, der kan lave krykker og stokke.
Men vi har allermest brug for et hospital.
Det vil sætte mine fundraising-evner på prøve.
Men hvis jeg kan få jer indenfor, kan I rigtig se alle mulighederne.
Vent til I ser ...
vi har et vidunderligt soveværelse til Louis, ovenpå naturligvis ... heldige asen.
Herinde har vi lagerlokalet, og her har vi køkkenet.
Franklin, hvad er det egentlig, du foreslår?
Det bliver det første polio-genoptrænings- og behandlingscenter.
Min personlige kapital dækker hotellet og det omkringliggende land.
En beskeden betaling vil blive afkrævet af patienter.
Det bør holde os gående, til jeg finder investorer.
Derinde er biblioteket, og her er opholdsstuen.
Men du løber en stor finansiel risiko.
Der er andre omkostninger.
Mor vil sørge for børnene.
- Jeg taler ikke om penge. - Jeg har fundet noget her,
der gør det tåleligt at vågne op om morgenen.
- Jeg kan ikke tro, at I står her ... - Du må være praktisk og realistisk.
Eleanor, vil du ikke nok forstå,
at jeg er fanget inde i denne krop, jeg ikke kan bevæge?
Jeg prøver at være praktisk.
Enten er du med mig eller imod mig, inde eller ude.
Jeg bryder mig ikke om ultimatummer, der er maskeret som drøftelser.
Hvor skal du hen? Eleanor, kom tilbage.
Vi ses i aften.
- Du kan ikke tale sådan til hende. - Er du måske ekspert?
- Hvordan skal jeg tale til min kone? - Med den respekt, hun fortjener.
- Dit arbejde her kunne være ... - Kunne være?
Men vil du bestyre et genoptræningscenter, eller vil du stille op til valget igen?
Når jeg kan gå, stiller jeg op.
Hør efter, mine venner. Det er en meget speciel aften.
Ikke mindst fordi vi er rykket ud af baglokalet og ind i spisesalen.
Øjeblik, jeg vil ikke spilde muligheden
for at sige, hvad mange af os føler i vore hjerter.
Du er et forbillede for alle mænd, Franklin.
Hørt, hørt!
- Og kvinder. - Og børn.
Det er et rigtigt demokrati her. Alle bliver hørt.
Okay, så lad mig have æren af at præsentere
Mr Danny Connell på klaver.
Og den yndige Miss Eloise Hutchinson fra hytte C.
Drenge!
Tænk på, hvad du mister
Ved konstant at nægte
At danse med mig
Du ville være Frankrigs idol med mig
Og dog står du der
Og ryster fjollet på hovedet
Dramatisk
Mens jeg venter her så ekstatisk
Du kigger bare og siger eftertrykkeligt
Ikke denne sæson ...
Der er en grund ...
Jeg vil ikke danse, spørg mig ikke
Jeg vil ikke danse, monsieur, med dig
Mit hjerte vil ikke lade mine fødder gøre de ting, de skulle
Ved du hvad? Du er pragtfuld
Og hvad så? Jeg er pragtfuld
Men åh, det, du gør ved mig
Jeg er som en bølge på havet, der bliver kastet ind mod kysten
Jeg føler mig fuldstændig trampet ned på gulvet
Jeg vil ikke danse!
Bravo!
Tak.
Tak, det var vidunderligt. Tak og ...
nu kan jeg forstå, at vores ... før vi siger godnat ...
at vores residerende kongelige arbejdsleder, Miss Mahoney ...
insisterer på at få det sidste ord.
Jeg tror ikke ...
at ord kan beskrive ...
hvad Daisy og jeg gerne vil vise jer.
Er du parat, Daisy?
Lad mig.
Ja, ma'am.
Hvad er din største bekymring?
At få en læge til at bo her på fuldtid.
En, der i det mindste kunne måle vores fremskridt
og legitimere os.
- Og det koster flere penge? - Ja.
Det rigtige problem er, at ingen er interesseret.
Den årlige ortopædiske kongres bliver holdt i Atlanta i denne weekend.
Jeg tilbød at holde tale.
Det afviste de.
For et par uger siden blev jeg gjort opmærksom på
forholdene på en beklædningsfabrik på West 27th Street.
Ejerne påstod, at alt var i fineste orden,
men de ville ikke tillade et komplet eftersyn.
Det tog et stykke tid, men vi fik omsider adgang.
Vi?
Jeg dukkede op med nogle fra arbejdstilsynet,
og vi nægtede at gå, før de lukkede os ind.
Hvad foreslår du, Eleanor?
Med risiko for at ødelægge mit gode omdømme hos børneforeningen ...
Tak.
... foreslår jeg, vi tager uanmeldt til festen.
- Godnat, Franklin. - Tak.
Godnat, Babs.
DET MEDICINSKE AKADEMI
En klinisk situation, hvor nerveroden
trykkes af en diskusprolaps, refereres til som ...
- Undskyld vi kommer for sent. - Goddag.
- Virkede det på 27th Street? - Det lod det til på det tidspunkt.
Hvabehar?
Jeg er den forrige præsidents niece, og det er min mand Franklin,
tidligere vicesekretær i flåden.
Tak, doktor, for at give os nogle få minutter. Det er yderst storsindet.
Min mand er, som mange af jer nok har læst ...
Det tager kun et øjeblik. Mange tak.
Min mand er, som mange af jer nok har læst, blevet offer for polio.
Men offer er kun en betegnelse, ikke en sindstilstand.
Som alle ved, er dårligt blodomløb et kronisk problem for lemmer, der er beskadiget af polio.
Jeg kan kun svømme ganske kort tid uden at blive for kold.
Men der er et sted, d'herrer, et mirakuløst sted under tre timer herfra,
hvor vandet er fyldt med naturlige mineraler og har en temperatur på næsten 32 grader.
Det sted hedder Warm Springs, d'herrer.
- Franklin og jeg ... - Og som et resultat ...
- Undskyld. - ...af arbejdet der
er det vores opfattelse, at muskler, der er svækket af børnelammelse
kan opbygges med varmtvandsterapi.
Og det sker ganske hurtigt.
Ja. Vi er nået den konklusion,
at forskning i årsagen til og kuren mod børnelammelse er afgørende.
Indtil den dag kommer,
må der lægges større vægt på genoptræning.
Vi vil gerne invitere jer til Warm Springs.
- Tak. - Mange tak, d'herrer.
Tak, dr. Bissell.
Hav en vidunderlig kongres.
- Tak. - Jeg blev meget opmuntret.
Undskyld, Mr Roosevelt.
- Dr. Peter Hebert. - Goddag.
Jeg ville høre, om jeg måtte komme ned
og foretage en evaluering til Tidsskriftet for Ortopædisk Medicin?
Ja, og jo før jo bedre, doktor.
Tak.
Ikke dårligt.
Hvad er der?
Hvem er du?
Kom her.
- Jeg kan ikke køre. - Jeg lærer dig det.
Læg din hånd der. Ryk den frem, og hvis jeg rykker den her frem,
- og du slipper ... - Jeg ...
... og jeg bevæger den her, og du slipper håndtaget ...
og du ...
Se, du er et naturtalent.
- Prøv at styre lidt. - Ellers tak.
- Bare med én hånd. - Jeg kan ikke ...
Bare med én hånd, Eleanor.
Og den anden. Se bare.
Det skal nok gå.
Babs, du må ikke være bekymret, når jeg gør det her.
Nej!
- Du er et naturtalent, Babs. - Det er ikke morsomt.
- Farvel, chef. - Farvel, Louis.
Jeg overbringer nyheden til Mor. Jeg tror, det bliver sjovt.
Jeg er målløs.
Du ...
Jeg elsker dig så højt.
Alle om bord!
Mr Roosevelt, De ser storartet ud.
Tak.
- Dejlig dag, ikke? - Jo.
Hvordan går det med bomuldspesten?
Bomuldspesten vil altid være et problem.
Det er sandt.
Jeg har på fornemmelsen, at vi ikke smiler over det samme.
Han er parat.
Ærligt talt, Louis, man kan ikke kysse babyer fra en rullestol.
- Han vil skræmme mødrene til døde. - Hvad skal vi med ham?
Al Smith er præsidentkandidat.
Synes I ikke, at gamle Al efter alle de år er lidt slidt i kanten?
- Jo. - Franklin kan opbløde hans image.
- Hvordan? - Ja.
Lad ham bekendtgøre Smiths kandidatur.
- Er det dit alvor? - Vent.
- Han er pokkers god til at holde taler. - Måske, men kan han klare det?
Uden tvivl, venner. I kan regne med ham.
Stansbury, hils din kone.
Tak, det skal jeg nok.
Han har tabt sig. Det må have været fængselsmaden.
- Løft dit ben lidt op. - Jeg ved ikke ...
Har hun gået med de skinner i et år?
- Ja. - Okay, søde,
skub lidt denne vej. Ja, sådan.
Godt. Rul det tilbage den anden vej.
Kan du skubbe imod min hånd?
Igen. Okay.
Det er mægtigt. Godt, søde.
Goddag, Sanders, hvordan har du det?
Jeg kunne ikke have det bedre.
Jeg ville høre, om du havde fundet en køber til mine bøger fra flåden.
Jaså ...
De er i fremragende stand.
Okay, Sanders. En ting mere ...
Jeg har nogle vidunderlig ting fra min bedstefar, Tang Dyn...
Virkelig?
En auktion i efteråret ... det lyder lovende.
Ja, helt sikkert. Jeg kontakter dig.
Tak, Sanders.
Roy, hvad skal jeg fortælle de folk, hvis jeg er nødt til at lukke stedet?
- At De gjorde Deres bedste. - Goddag, Mr Roosevelt.
- Nogen gode nyheder? - Kreditorerne er ved at blive gnavne.
Jeg bad om gode nyheder.
Jeg havde nær glemt det. Lægen, der undersøgte jer alle, har sendt sin rapport.
- Gemmer du frimærkerne til mig? - Ja.
De kommer nemt af.
Her ... "Derfor ..."
"som konklusion har min forskning vist,"
"at de fleste patienter har oplevet fremskridt,"
"nok til at få mig til at anbefale varmtvandsterapi"
"som standardbehandling af polio"
"til Den Amerikanske Ortopædforening."
Hvad er der, sir?
- Det er ikke så slemt, som du tror. - Læs det højt, side 29.
- Jeg har allerede ... - Læs det!
"Af de 23 patienter, jeg undersøgte, var der kun en 44-årig mand,"
"der viste få synlige tegn på bedring."
- Det er én læges mening. - Bliv ved med at læse.
"Der er en markant forringelse af musklerne omkring rygraden og nederst i lænden."
"Hans nedre lemmer tegner et yderst deprimerende billede."
Kom nu.
"Jeg mener, at den psykologiske faktor er afgørende i hans tilfælde."
"Han har stort mod og ambitioner ..."
"men samtidig er han så utrolig følsom,"
"at det vil kræve stor faglig dygtighed"
"at få ham til at erkende sine fysiske begrænsninger"
- "uden at knuse ham." - Patroniserende møgsvin.
Jeg ... ville ...
gå igen.
Det kan du stadig komme til.
Denne rapport berettiger alt det, vi har arbejdet så hårdt for.
Den kunne ændre alt ...
Den vil ikke ændre noget for mig!
Nej, Franklin, jeg vil ikke lege denne leg.
Jeg vil ikke have ondt af dig.
Jeg mødte en dreng i dag ...
ti år gammel.
Han er lam fra taljen og ned.
Hvorfor underholder du ham ikke med livlige beretninger om dine rejser Europa
og fodboldkampe i skolen?
Fortæl ham, hvordan du gjorde kur til din kone og avlede børn.
Fortæl ham om et liv, han kun kan drømme om.
Jeg kan ikke hjælpe dig op af et hul, hvis jeg klatrer ned i det sammen med dig.
Så sidder vi begge fast.
Her er et mere, hvor han nægter.
Hvorfor læser du det ikke?
Jeg kan ikke lide telegrammer med alle de stop.
- Lad mig se. - Gør det dig svimmel, Lionel?
En smule.
"Ville være beæret, hvis du ville bekendtgøre"
"mit kandidatur til præsidentposten, stop. Partiet behøver dig, stop."
"Kærlig hilsen ..." Al Smith?!
- Hvem er han? - Guvernør for New York.
Skub det ind under hans dør.
Okay. Han skubber det sikkert tilbage igen.
Jeg må have noget kaffe.
Han vil ikke. Han vil ikke have, man ser ham gå med krykker på podiet.
Millionerne, der lytter til radioen, vil ikke se det.
Men det vil folk til kongressen.
- Goddag, Mr Howe. - Goddag, Roy.
Tænk, at du fik mig til at komme tilbage til dette usle hul.
Det har jeg bestemt ikke gjort.
Jeg er her for at bringe dig til Houston. Er du begyndt på din tale?
- Jeg gør det ikke. - Gør du ikke?
Du ved godt, hvad det er, ikke?
Det er en gylden mulighed for dig.
Det er et springbræt til at stille op som guvernør.
Har du hørt om en general under borgerkrigen, der hed Francis Nichols?
- Nej. - Jeg havde heller ikke hørt om ham.
Men han var en modig satan.
Han sloges for Forbundsstaterne.
Han mistede sin venstre arm i et slag og sin venstre fod i et andet.
Efter krigen stillede han op som guvernør i Louisiana og vandt to gange.
- Han var krigshelt. - To gange!
Hør her,
jeg har knoklet for at få dig med.
Jeg har ligget på maven for dem, der trækker i trådene.
Lige så meget for dig selv som for mig.
Jeg vil ikke lade dig forspilde sådan en chance.
Det er tid, og du er parat.
Jeg vil ikke med.
Din tur.
Roy, det er godt at se dig.
En fornøjelse at se Dem, Mrs Roosevelt.
Du er helt fortumlet.
Du ved godt, at jeg elsker dig, ikke?
Og jeg ville ...
gå igen
lige så meget for dig
som for mig.
Undskyld, jeg ...
Åh, min elskede.
Undskyld.
Du har gjort en fantastisk ting her.
En storslået ting.
Jeg fortjener dig ikke.
Lad os få dig i bassinet.
Hej, Far.
Kom så, skal du ikke i?
Det her er vist en sammensværgelse.
Det her er bare begyndelsen.
Franklin, du får ikke brug for de krykker.
Hvad?
Vi vil få dine arme til at fungere som dine ben.
Hvordan er det muligt?
Elliott, stil dig på venstre side af din far.
- Jeg tror, det vil fungere, Far. - Eleanor, tag krykken.
Brug din højre skulder og træk dit venstre ben frem.
Godt.
Brug musklerne i venstre skulder til at trække højre ben frem.
Et lille bump, og jeg lander lige på bagdelen!
Det er, hvad Elliott er der for. Han vil holde dig oppe.
Flyt dit ben.
Læn dig ikke ind, Elliott. Ret dig op.
Træk i ham, han behøver dig.
- Jeg kan ikke ... - Jeg er stærk, du kan ikke gøre mig fortræd.
Du kan godt, Franklin. Kom så.
Jeg må ...
Franklin, er du okay?
Jeg har det fint. Jeg er bare ...
Det er ikke en erstatning for det rigtige arbejde for at få dig på fode igen.
Forstår du det? Ingen kaster håndklædet i ringen
eller er enig i lægens rapport.
Det ved jeg godt.
Jeg ved godt, det ikke er praktisk.
Nej.
Nej, det er det ikke.
Det er politisk.
Godt, hold hovedet oppe.
Hvorfor arbejder han så hårdt for at skjule det?
- Han har ikke noget valg. - Jeg er uenig.
Hvordan kan du være uenig?
De siger, at det er Guds vilje.
Som om vores krop bestemmer, hvem vi er. Det gør den ikke. Det gør vores sjæl.
Bare han kunne køre ud foran alle sammen.
Søde, det kan han ikke. Det er politik.
Han kunne benytte muligheden ...
Det er lige meget, om han skjuler sine ben,
så længe han ikke skjuler, hvad han ved.
Og han ved, hvordan det er at være en af os.
Godaften, skovtursgæster.
Hejsa, Doc.
Vent et øjeblik og få vejret.
Pokkers.
- Er du okay, søn? - Jeg har det fint, Far.
- Du faldt. - Ja, jeg gjorde, Daisy.
12. gang i dag. Det må være ny rekord.
Du er bare træt.
Du har bare overdrevet det.
Så Amerika må finde ...
Amerika har brug for ...
Amerika behøver en stifinder ...
Det er godt.
... en, der viser vejen frem,
en, der vil afværge ...
En, der vil afværge det ...
bundløse ... morads ...
Hvad er der galt?
Hvad, hvis jeg falder på vej hen til podiet?
Hvis du falder, så viser du dem, hvordan du kommer op igen.
Nej, hvis jeg falder foran tusindvis af folk, mister jeg alt,
på nær deres medynk.
Og de vil skrive min nekrolog, før jeg kan rejse mig op.
Elliott vil ikke lade dig falde. Han vil være der.
Alle arrangementerne er i stand. Det skal nok gå.
Hvem prøver vi at narre? Det vil aldrig gå.
Det er spild af tid for mig at bekendtgøre Al Smiths kandidatur.
De vil aldrig lade mig træde ind i politik igen.
De vil aldrig se ud over mine ben.
Min elskede, de vil aldrig se ud over dine ben,
medmindre du gør det.
Bare rolig, Doc. Vi tager ikke med dig.
I vil være med mig, det er der ingen tvivl om.
Tja ...
Jeg vil sige, hvor stolt jeg er over at være en del af dette samfund.
Et samfund, der ikke er baseret på ...
fødselsret eller privilegier, men på ...
medfølelse og mod ...
Jeg tror, at vandets sande kraft er,
at det har bragt os sammen.
Og vores evne til at hjælpe hinanden
er det, der vil give os evnen til at besejre polio,
for det ...
for det, I har gjort,
og det, vi vil fortsætte med at gøre,
indtil denne sygdom er besejret,
er at komme tættere på hinanden
som en familie.
Og gøre, hvad vi gør bedst ...
løfte hinanden op.
- Farvel, Franklin. - Farvel.
Jeg vil tale med dig.
Ja, Doc.
Tak.
Held og lykke, Franklin.
Jeg kaster mig selv for ulvene.
Du har prøvet det, det var værre.
- Kom tilbage, hvis de bider dig. - Jeg vil altid komme tilbage.
Okay.
Fra staten Missouri ...
til den mægtige stat Michigan
og havestaten New Jersey ...
- Nej. - Hvad mener du med nej?
Forsvind.
Hvad fanden laver du?
Godt at se Dem, Mr Roosevelt.
Tak. Tak, Roy.
... og den mægtige stat Rhode lsland.
- Hvor sidder hun? - Forreste række på balkonen til højre.
Jeg vil gerne præsentere en mand,
der som vicesekretær i flåden har tjent sit land ærefuldt.
Han er medlem af en berømt og gammel familie ...
Louis, hvad pokker laver jeg?
Du stikker din storetå i vandet.
Franklin Delano Roosevelt.
Kom så, søn.
Grin, som om jeg siger en joke.
Her på scenen står Franklin Roosevelt,
en høj og stolt figur - selv i lidelse.
Et ansigt med et klassisk profil,
en krop, der er nervøs, men selvbehersket,
en mand, der er formildet, renset
og oplyst af smerte.
Lyt til mængden.
Det er et pokkers stort bifald, Al.
Man kunne ikke bede om mere.
Du må være forsigtig, guvernør. Det ser ud til, du frembringer en rival.
Mærk dig mine ord, han er død om et år.
Undskyld, Mrs Roosevelt,
- et sidste spørgsmål ... - Ja.
Mener De, at polio har påvirket Deres mands sind?
Ja, det gør jeg. Det gør jeg helt bestemt.
Fire år senere blev Franklin Delano Roosevelt valgt som USA's præsident.
Han blev valgt tre gange mere - uden fortilfælde i USA's historie.
Som præsident førte han landet igennem Den Store Depression,
og en verdenskrig hærgede seks kontinenter.
Den 12. april 1945, i det trettende år af sin præsidenttid
og i en alder af 63, døde Franklin Roosevelt
i sin hytte i Warm Springs.
Modtageren af hans livsforsikring på 562.000 dollars var Warm Springs ...
der fortsat blomstrer som et genoptræningscenter den dag i dag.
Dette er i særlig høj grad tidspunktet
til at fortælle sandheden, og hele sandheden, ærligt og ligefremt.
Vi behøver ikke vige tilbage
for ærligt at se problemerne i vort land i øjnene.
Denne store nation vil bestå, som den altid har gjort,
og vil blomstre op igen.
Så lad mig erklære min faste tro på,
at det eneste, vi skal frygte, er selve frygten -
navnløs, tankeløs, uberettiget skræk,
der lammer de handlinger, der behøves, for at vende tilbagetog til fremgang.